Ers nåd. lorder, damer och herrar.
Fienden har gått över floden Sambre och vår avresa är redan ordnad.
Vi marscherar om tre timmar.
-Becky! -Rawdon! Rawdon!
Jag är inte rädd, men jag är en stor måltavla.
Om jag skulle bli dödad vill jag att du ska veta vad som finns.
Det har gått bra här, har är en bunt med sedlar.
Det finns en häst kvar att sälja och-
väskorna är värda 30.
Du menar att vi äger 30.
Ja.
Jag tar min gamla uniform så du kan sälja min nya.
När det gäller sadlarna gevären, ringarna och...
Och den här lilla lotten-
-du har så du klarar dig.
-Ta dig tillbaka till London innan... -Jag klarar mig.
Fattas bara annat.
Det finns ingen kvinna som kan klara det som du, Becky Sharp.
Du gör väl inget modig?
Lova?
Vad?
Tårar?
Tårar från min starka lilla Becky?
Jag är ju en kär kvinna.
Min älskling.
Om du vaknar och finner mig död...
Då måste du åtminstone veta det här-
-att du är en kvinna som verkligen har blivit älskad.
S'il vous plaît. Aidez-nous.
Kan någon vara snäll och sälja en häst till oss.
Mrs Crawley! Mrs Crawley, kom hit, är ni snäll.
Lady Bareacres. Vilken överraskning.
Vi skickade vår tjänare till hotellet för att leta efter en häst-
-men den enda som finns kvar är kapten Crawleys.
Inbillning.
-Vad vill ni ha för den? -Ingenting av er, my lady.
Var inte löjlig, kära ni. Vi har väl alltid varit vänner.
-Nej. Det har vi inte. -Hör på mig nu.
Ni kan följa med, men vi måste, och vi ska ha den hästen.
-Varför kan ni inte vara hövlig mot damen?
Mrs Crawley! Mrs Crawley,kom tillbaka!
Mrs Crawley.! Omdömesförmåga är den bästa delen av mod.
-Det är dags att befria Bryssel. -Förlorar vi, lord Darlington?
De säger att fienden brutit genom linjen.
Därför drar jag den slutsatsen. Sålde ni hästen till lady Bareacres?
Är det ingen som älskar mig bara för den jag är?
Ni får kanske köpa den om ni ger mig en plats i er vagn.
-Överenskommet. -Skynda! Vi måste få tag på den.
-Varför måste hon följa med oss? -För det första, jag tycker om henne.
För det andra, hon är gravid.
För det tredje, det var villkoret för att jag skulle få köpa hästen.
Mrs Crawley, skynda på! Vi måste ge oss av!
Nu! Var så snäll!
Snälla! Hjälp mig! Har någon sett George Osborne?
Ett ögonblick.
George Osborne, nionde kompaniet!
Amelia! Vad gör du?
Du bör inte vara här. Följ med mig.
Mrs Crawley! Kom nu om ni ska med!
Lord Darlington, finns det plats för mrs Osborne?
Bara om ni ger henne er plats.
Oroa dig inte. Jag väntar här på George.
Vi ses i London.
Jag hoppas verkligen det. Lycka till.
Kör!
Det måste finnas något nytt om min George!
Amelia, du måste skärpa dig.
Vi är soldatfruar. Vi lever med ovissheten.
Hur skulle du känna dig om du varit ensam natten som varit-
-under tiden som din man dansade med en annan kvinna?
Om du har tagit min sista kväll med honom, förlåter jag dig aldrig.
Hur kan du säga så? Jag tänker inte lyssna på det.
Om du vill höra sanningen är din George inte...
Vad? Vad är inte min George?
Han är inte en man som riskerar din hälsa... eller hans baby.
Kom med in så väntar vi tillsammans.
Vad skulle miss Pinkerton säga om oss nu?
Två blivande mödrar mitt i ett krig.
Inget vi fick lära oss på etikettlektionerna precis.
Är du rädd?
För att föda, menar jag.
Du känner väl mig. En riktig tuffing.
Jag föder nog efter tedags och och sedan dansar jag samma kväll.
Jag är inte heller rädd.
Åtminstone inte för min egen del.
Så länge som Georges barn mår bra.
Det är säckpiporna.
-Men... det betyder... -Seger.
Seger!
Kära far, även om vi skildes som ovänner-
-ska jag inte vanära dig i den utmaning som ligger framför mig.
Mr Osborne. Mr Osborne.
Kapten Dobbin.
Ursäkta, major Dobbin, eftersom bättre män än ni är döda-
-och ni har gått i deras skor. Bättre män är döda.
-Jag skulle vilja tala med en. -Gör det snabbt, sir.
Ni är medveten om att hans änka blev lämnad utfattig.
Jag känner inte hans änka. Och det vill jag inte heller.
Och vad med hans barn?
Vill ni inte känna det heller?
Ännu en konsekvens av Georges olydnad och fåfänga.
Hon ville att jag skulle ge er det här.
Om det är från den kvinnan vill jag inte läsa det.
Det är ett meddelande från er son, sir.
Hon har burit det på sig ändå tills nu.
Förlåt mig om du kan.
Och försök minnas din tillgivna och tacksamma son.
George. Georgy!
Min pojke!
Min älskade pojke!
-Är han inte en ängel? -En ängel?
När George dog trodde jag-
-att det aldrig skulle finnas plats för någon i mitt hjärta.
Vi väntade inte er idag.
Jag har kommit för att tala om att jag har begärt förflyttning.
-Jag reser till Bombay nästa vecka. -Bombay?
Himmel. Varför Bombay?
Det är så långt härifrån som jag klarar av.
Jag förstår.
Men jag slutar mitt uppdrag och stannar i England-
-om du ber mig om det. -Om jag ber dig?
Jag åker inte om du ber mig.
Du måste hälsa på Jos när du kommer dit.
Får jag skriva till dig? Berätta hur det går för Georgy?
William, jag...
Jag..
Ombuden skickar breven vidare.
Adjö.
Vi träffas igen en dag.
Adjö.
Den här ska vara kvar.
Kom, Rawdy. Det här är ditt nya hem.
Diskrum, matsal, budoar.
Jag är ledsen att behöva komma med tråkiga nyheter.
Ni vet att jag högaktade er faster. Hon led inte.
Mr Pitt och Lady Jane skötte henne ända till slutet.
Det tror jag säkert att de gjorde.
Säg till om det finns något mer jag kan göra.
Hon uteslöt mig.
Pitt har blivit utblottad.
Becky, jag tycker synd om dig och Rawdy.
Gör inte det. Det blir bra. Vänta ska du få se.
Jag är lärarinna och du är en spelare.
Vi passade aldrig in i societeten.
Det kommer att ta tid.
Vad ska vi äta under tiden?
Min kära, låt mig ta hand om det.
Vi är Crawleys, och Crawleys har kredit.
Du kommer att bli förvånad över hur bra-
-vi kan leva på nästan ingenting under ett år.
Ursäkta, frun. Rawdy har något att visa er.
Vad är det?
Han går!
Det är de modigaste stegen-
-jag någonsin har sett en ung man ta.
Du kommer att marschera i våra färger snart, pojk.
-Kom! -Ja!
Rawdy!
-Hur mår du idag, min pojke? -Bra, sir.
Bra. Så där ja!
-Ja? -Är ni soldat, sir?
Ja, min pojke, det är jag.
Min pappa var soldat, sir. Han stupade vid Waterloo.
Det var tråkigt att höra. Vad hette han?
Kapten George Osborne, sir, nionde kompaniet.
Honom kände jag väl.
Stanna!
Vad är det med dig?
Ingenting.
För guds skull, Maria. Säg det!
Jag åkte genom parken häromdagen och...
Och? Och, och, och?
Far. jag såg lilla George.
Han var med mr Sedley-
-och jag kände igen honom med detsamma.
Han är vacker som en ängel.
Och... och så lik honom.
Släng det, Becky.
Är det här verkligen det bästa vi kan åstadkomma?
Där är mitt skrivbord. Här är nyckeln.
Om du kan hitta ett öre där ska jag lyfta på hatten för dig.
Om du inte tänker bidra med något för en gång skull.
Djuren var ett riktigt benrangel.
Om bara inte slaktare vill ha betalt. Så egoistisk han är!
Var inte så hård mot mig.
Jag har haft otur på sista tiden.
Det kommer snart att bli bättre.
Mr Moss är här. Jag tog med honom upp.
Ta ner honom igen. Tills vi har ätit klart.
-Rawdon, snälla. -Det är nödvändigt, överste.
Och jag hoppas att ni har goda nyheter.
Tyvärr, mr Moss, vi kan inte trolla.
Vi kan inte ge er pengar om vi inte har några.
Varför inte? Du kan ju använda dem när du inte har dem.
Ni uppför er som en fogde. Ni borde gå in vid teatern.
Det borde även ni. Ni är en bra skådespelerska.
Nu räcker det. Vi kan inte betala. Nu ska ni gå.
Jag ska gå, men jag kommer tillbaka.
Ur vägen!
Är det här verkligen ert hem?
Ja, det är det.
-Hur är det möjligt? -Vad vill ni mig, sir?
Jag har ett förslag åt er.
Varför gör du det, mor? Det är förnedrande.
Jag gör det för att vi ska kunna äta. Hunger är också förnedrande.
Det är vår mat, Georgy! Det är ingen leksak!
Jag hatar vår mat. Och jag har inga leksaker.
Inga som jag vill ha i alla fall.
Hur kan du vara så elak?
Elak?
När han kunde ha fått den finaste utbildning som finns.
När han kunde ha varit lika rik som en lord.
Och hans egen mor stjäl hans framtid-
-därför att hon vill kunna stoppa om honom.
En mors kärlek är värt mer än palats i Mayfair. "
Minns du inte vad major Dobbin skrev?
-Tala inte om major Dobbin. -Varför inte?
Vad är det för mening nu när han är förlovad?
Vad?
Har du inte läst Josephs brev?
Hur mår du, min kära Amelia?
Och hur mår din lilla familj?
Du ska veta att jag ser dig framför mig-
-och hur jag drömmer och dig och Georgy hand i hand.
Varje detalj av ditt vardagliga liv är mig kärt-
när jag sitter här och skriver under den indiska solen.
Kära William.
Tack för brevet. Det tog tre månader för det att komma fram.
Men det var mycket välkommet.
Mor, vad gör du här? Jag ska hälsa på dig på lördag.
Georgy är vid god hälsa. Jag sydde några skjortor till Georgy.
Han bor med sin farfar. Jag skulle lämna dem till honom.
Mor, jag kan inte ha på mig dig roliga gamla skjortor nu.
Adjö, frun. Kom, Georgy.
Du är fånig, mor.
-Fåniga gamla mor. Jag är övertygad om att det är bättre.
För hans skull måste jag uthärda.
Dobbs, om ni vill vänta till senare, kan jag hitta någon annan.
Nej, jag kommer.
Jag blev överraskad av Josephs brev att du är förlovad.
Vad?
Dobbs, jag kan inte andas!
Herre gud,lord Dobbs. Har ni förlorat förståndet?
Det är dags att återvända till England.
Här är er medicin, Sir Pitt.
Ta bort det. Det finns ingen medicin mot det som plågar mig.
Jag är döende, Horrocks. Det här är slutet.
Ska jag hämta sir Pitt? Eller doktorn?
Eller advokaten?
Det är frågan, Horrocks.
Pitt har Tillys pengar.
Ska han få mina också?
Eller ska Rawdon få dem?
Och listiga lilla Becky?
Jag kan hämta advokaten om ni vill, sir?
Nej.
Nej. Låt Pitt få allt.
Han är en uppblåst tiggare-
-men han kommer sköta det här gamla stället.
Och dina pianolektioner? Jag hoppas inte att du struntat i dem.
Nej, miss... Jag menar mrs Crawley.
Det gläder mig. Du måste spela för mig.
-Rose, vilket är ditt bästa ämne? -Franska.
Det går inte att bortse från hennes förflutna.
Ni kan väl inte ogilla henne för det?
-Nej, jag håller med. -Inte för det.
Rawdon, efter lunch-
vill ni kanske se på min skrivelse om frigivningsfrågan?
Mrs, Crawley-
-när ni sa till miss Crawley att er mor var en Montmorency...
Det sa jag aldrig. Jag pratade om Montmorencys, det är allt.
Hon måste ha missuppfattat det. Min mor sjöng opera.
Vad ska vi göra efter lunch?
-Vi bär sorg. -Ja.
Ni har rätt i det-
-men jag tror inte att min fars död ska hindra allt socialt umgänge.
Jag skulle helst vilja spela något med våra små pojkar.
Lilla Pitt har inte mått bra.
Jag gav lilla Pitt lite stärkande innan lunch.
-Jag minns hur er medicin hjälpte stackars miss Crawley.
Ja-
Jag... vi...
Vi är alla släkt här så jag känner att vi kan tala öppet.
Jag hoppas att faster Matildas senaste arrangemang-
-inte har...
Miss Crawley gav mig den underbaraste mannen i världen.
Hur skulle jag kunde vara arg på henne?
Jag är glad att hennes förmögenhet kan återställa-
-glansen av det här stället och den här familjen.
-vilken jag är stolt över att vara en del av.
Det är vi Crawleys, frun, som är vinnare av ert äktenskap.
-Tack så mycket.
Hej då, Rawdy!
Hej då, faster Becky!
Hej då, farbror Rawdon! Hej då!
Jag tycker om faster Jane. Gör inte du det, far?
Det gör jag. Pitt är lycklig där. Hon är snäll och god.
Jag kan också var god för 5000 om året.
Bryr du dig inte om henne?
Vad spelar det för roll? Ser du inte vad det innebär?
Vi är tillbaka i familjen. Äntligen tillbaka där vi började.
Ta det försiktigt med bordet. Det är värdefullt.
Ursäkta mig! Vad gör ni?
Jag sa att jag skulle komma tillbaka. Det är bäst ni paketerar glasen.
Hur vågar ni bära ut mina saker på gatan!
-Jag kallar på polisen! -Ni kan kalla på kungen om ni vill.
-Ge mig tillbaka det! -Ni ska inte få det här!
-Ge mig det! -Jag kan kanske vara till någon hjälp.
Ett nöje att göra affärer.
Gå bara.
Så möts vi till slut.
Jag känner er, lord Steyne, ni känner inte mig.
Ni kanske har glömt, men ni var snäll mot min far för länge sedan.
Jag är sällan känd för min godhet. Vad hette han?
Francis Sharp.
Är ni dotter till Francis Sharp?
Han hade stor talang att måla, vad jag kan minnas-
-men ingen alls vad det gällde livet.
Jag försöker återställa den den balansen. Det är min utmaning.
Jag har sett er i staden Jag önskar er lycka till.
Det kommer inte att bli lätt.
Men det är kvinnorna som håller dörrarna stängda.
De tycker inte om att utomstående-
-upptäcker att det inte finns något bakom deras fasad.
Skulle ni tycka om att komma till Gaunt House?
Väldigt mycket.
Ni kommer att bli uttråkad där.
Min fru är lika munter som Lady Macbeth-
-och min svärdotter lika trevlig som Goneril och Regan.
De kommer att trakassera er och snäsa av er och vara nedlåtande.
Men det är ju det ni vill, antar jag.
Det är det.
Ni borde ta det här.
Ni vill inte ha honom här imorgon igen.
Du leker med elden, Becky. -Var förnuftig, käraste.
Du kan vädja hur mycket du vill till det storslagna och goda.
Vi är inte deras sort, och kommer aldrig att bli.
Visst är vi det.
Du har Englands bästa blod i dina ådror och du bör utnyttja det.
Lord Steyne ska ha en middag nästa vecka för krigsministern.
Han lovade att bara tala om dig.
Du sitter med korten på handen.
Måste jag visa hur du ska spela dem?
Ska du lära mig hur man chansar i spel?
Jag vill bara att du ska tänka på vinsten.
Jag vet vad vi kan vinna. Jag är rädd för vad vi kan förlora.
Du drar fördelar av en tiger, Becky.
Jag är inte rädd.
Håll ögonen öppna.
Måste jag upprepa mig? Skriv en inbjudan till översten och mrs Crawley.
Men Blanche skriver till dem.
Det gör jag inte den här gången.
Lady Steyne, jag förstår inte-
-att jag måste upprepa min begäran tre gånger.
Jag ska skriva.
Då tänker jag inte närvara. Jag kommer att gå hem.
Bra! Stanna där!
Låt mig slippa din jädrans tråkiga närvaro!
Vem är du att ge order?
Du är här för att föda barn och du är ofruktsam!
Min son är trött på dig! Alla i huset önskar att du vore död!
Dessutom, vad är det för fel med mrs Crawley?
Hon är inte välbärgad, det är sant-
-men hon är inte värre än Fannys berömda förfader-
-den första de la Jones.
-Pengarna jag tog med mig, sir... -Köpte min andra son som make-
-vilken hela världen känner att han är galen.
Det räcker nu.
Det här är mitt hus.
Om jag bjuder in allt avskum från fängelser och bordeller i London-
-ska du ta emot dem och få dem att känna sig välkomna.
Kom ihåg. Du har inga vänner bakom den här dörren.
Lady Bareacres, vad anser ni om den nya Figaro?
Jag tyckte att den var intressant.
Jag har hört att ni sjunger och spelar så vackert, mrs Crawley.
Jag önskar att ni ville sjunga för mig. Det vore en ära.
Vad gör du? Jag har sett tillräckligt med grymheter här i huset.
Nu sover de blodröda kronbladen.
Bravo. Bravo.
Ni är igenom dörren.
När åker er pojke iväg för att gå i skolan?
När han blir äldre, antar jag.
Nej, han måste lära sig att stå på egna ben med detsamma.
Om man missar det i barndomen går man miste om det hela livet.
Jag vet inte om Rawdon kan undvara honom. Han är väldigt livlig.
Jag ska ordna det.
Ni behöver inte att tacka mig.
Vi kanske ses lite oftare då.
Glömmer ni inte min man?
Jag glömmer aldrig något, mrs Crawley.
Minst av allt obetalda skulder.
Hon har inte alls mått bra, eller hur?
Måste jag åka? Måste jag verkligen det?
Får jag stanna om jag lovar att vara snäll?
-Det kommer inte att bli så länge. -Jo, det gör det.
Kom hit.
Det är dags, älskling.
Hej då.
Ikväll kommer, lord Steyne att visa sitt mystiska verk-
-skriven av honom själv och framförs av hertiginnan av Lancaster-
-grevinnan av Slingstone och andra i lordens bekantskapskrets.
Ers majestät, lorder, mina damer och herrar. Varsågod och sitt.
Underhållningen ska till att börja.
-Vad har Steyne planerat, lady Steyne? -Jag önskar jag visste det.
Utomordentligt!
-Paschan Steyne och hans flickor. -Ni ska få se baletten Zirnana.
Det är mrs Crawley.
Mycket bra, allihop.
Bravo! Bravo!
Utomordentligt!
-Ja. -Bravo!
Mrs Crawley.
Segrarnas belöning.
Ni har fört våra hjärtan in i jubel.
Om det är så, Ers majestät.
-måste ni ta det lugnt så ert hjärta blir omhändertaget.
Det är en lättnad, ty det har krossats i sina dagar.
Ni måste berätta vid middagen hur ni har tänkt bota mig.
Ni ska sitta bredvid mig.
Rangordningen kommer att göra det lite svårt, sir.
Jag är kung, lady Gaunt. Jag bestämmer rangordningen.
Är ni lycklig?
Jag sa att jag skulle göra er till kvällens drottningen.
-Jag är verkligen tacksam. -Men inte lycklig?
Vem är väl lycklig?
Inte ni? Ni njuter säkert av era tavlor. -Ja.
-Jag kan gömma mig bakom dem. -Vad gömmer ni er för?
Från den enkla sanningen för varje herde och vandrare-
-att det enda som är värt något här i livet, är att älska-
-och att bli älskad.
Jag har gömt mig för jag trodde inte att jag skulle finna det.
Nu vet jag att jag har det.
Ni skämtar med mig.
Jag är ett fattigt sällskap i all den glans som omger er.
Den största fördelen med att vara född i societeten-
är att man lär sig vilket billigt marionettspel det är.
Minns ni barnet som satte ett högt pris på den här tavlan-
-innan hon kunde skiljas ifrån den?
Inte tillräckligt högt.
Problemet är, mrs Crawley, att ni har tagit vad som behövs.
Det är för sent att ifrågasätta priset.
Överste Crawley.
Kan jag få tala med er?
Närsomhelst, Wenham.
God afton, Översten. -Jösses!
En liten sak, översten. Ni är skyldig mr Nathan 165 cent.
Gode gud, Wenham, låna mig 100. Jag har 70 hemma.
Jag är ledsen. Jag har inte ens 10 cent, min kära kamrat.
Var inte orolig. Mr Moss tar hand om dig, eller hur mr Moss?
Jag driver det mest bekväma fängelset i London. Kom nu.
Släpp mig!
Godnatt.
Är ni säker på att ni inte vill ha något, översten?
Min fru kommer närsomhelst.
Som ni vill, sir. Ring på klockan om ni vill ha något.
-Ni lämnade väl mitt brev? -Jag lämnade det själv, sir.
Finns det någon annan jag kan kalla på?
Min bror, antar jag.
Men jag vill inte oroa honom när jag vet att Becky är på väg.
I alla fall, sir.
Stackars Rawdon. Han är i fängelse.
Jag vet. Jag skickar Wenham med borgen imorgon.
Han dör inte av en natt där.
Han känner sig hemma där, det ska gudarna veta.
Becky. Tack gode gud.
Det är jag, Rawdon. Det är Jane.
Jag läste ditt meddelande när det kom.
Jag har betalt mr Moss.
Det här är ingen plats för en kvinna som ni.
Ni borde inte ha kommit hit. Jag är inte värd det.
Jo, det är ni. Ni är värd det.
Jag vill ändra på mig, Jane.
Jag vill skapa ett annat liv för Rawdy och mig.
-Jag vill åtminstone försöka. -Då kommer ni att lyckas.
Hämta era saker nu så går vi hem.
Jag måste be om ursäkt-
-för min våldsamma glöd.
Ni behöver inte min förlåtelse.
Det gör jag. Jag behöver er förlåtelse.
Och er kärlek.
Anta att jag vill stoppa här om jag inte ber om fler tjänster?
Ni har haft era önskningar, mrs. Crawley.
Crawley. Vem släppte ut er?
Det hände inget, Rawdon. Tro mig. Jag är oskyldig.
-Vad planerar ni? -Säg till honom att jag är oskyldig.
Ni, oskyldig? Jag har betalt alla smycken ni har på kroppen.
-Låt mig komma förbi, sir. -Din ynkrygg, usla lögnare!
Rawdon! Rawdon, låt bli! Vad gör du?
Kom hit!
Ta av dig halsbandet.
Försvinn nu!
Öppna det!
Jag vill veta om du eller han ljuger. Öppna det!
Ett tusen pund.
Du har kanske sparat ett par hundra till mig, Becky.
Jag har alltid delat med dig.
Rawdon! Rawdon, vänta!
Snälla! Förlåt mig!
Vänta!
Jag gjorde ett stort misstag. Jag är ledsen.
Du kan inte ana vad jag har gått igenom.
Det skulle jag ha gjort om jag hade fått vara med.
Inte från början.
Snälla, Rawdon.
Jag har älskat dig på mitt sätt.
Det var din olycka. Adjö, Rebecca.
Med anledning av hans excellens för tidiga bortgång-
-guvenör av Coventry Island-
-har posten erbjudits den berömda veteranen av Waterloo-
-överste Rawdon Crawley. "
Det är strålande.
Fan så strålande!
Stället är som en kyrkogård och de är Steyne som har skickat mig dit.
Hursomhelst-
-är det här en chans som du måste ta.
Duktig pojke. Stilla nu.
Det har inte varit mycket bevänt med mitt liv.
Allt jag har rört vid har förvandlats till damm-
-förutom den pojken.
Vill du ta hand om honom åt mig?
Rawdon, jag lovar att jag ska älska honom som min egen.
Det gör jag redan.
Gud välsigne dig.
Broder.
Honom.
Vem? Vem sa det?
Naturligtvis.
Madame de Crawley.
Dags att arbeta.
Gör era insatser.
-Ursäkta, jag talar inte... -Är det första gången på kasinot?
-Och om det är så? -Du måste använda din nybörjartur klokt.
Chansen kommer inte igen.
George. Vad skulle Amelia säga om hon visste att du var här?
Inte nu, Dobbin. Får jag presentera...
Jag känner majoren mycket väl.
Mrs Crawley.
Säg inte att det är den okända mrs Crawley. George.
Det är det, sir. Er mor reser väl runt på kontinenten.
Er farfar förlät henne till slut?
Det gjorde han. Gud välsigne honom. Han lämnade henne ombesörjd.
Vi har rest med min mors vän.
Major Dobbin, är ni fortfarande hennes end vän?
Kom.
Ni måste träffa mor. Kom imorgon.
Vi bor på Erbprinz Hotel.
Hon vill inte bli störd.
Major Dobbin, jag minns inte att ni var en retsticka.
Det vill jag gärna. Säg åt henne att jag kommer imorgon.
Ni måste ha känt min far?
Tycker ni att jag är lik honom?
Väldigt.
-Det är inte din sak att bjuda in folk. -Men om hon är en gammal vän...
Hon är en gammal bekantskap. Din mor vill inte träffa henne.
Naturligtvis vill jag träffa henne.
Becky. Hur kan jag låta bli?
Hon för otur med sin överallt. Hon dödade sin man.
Han dog av tropisk feber.
-Du kan inte ge henne skulden för det. -Kan jag inte?
De tog hennes son ifrån henne.
Struntprat. Rawdon tog pojken därför att katter är bättre mödrar.
Vad vet ni om moderskap? Ni har inga barn.
Vet jag inte det?
Och om jag har någon makt i det här huset...
Makt?
Det har ni ingen, sir.
Vem tror ni att ni är? Min far?
Min man?
Ni har rätt.
Jag vet vad ert hjärta är kapabelt till.
Det håller troget fast vid ett dunkelt minne och vårdar en dröm-
-men det känner inte igen eller ge en kärlek som min.
-Jag har varit er vän. -Nej.
Ni har gett mig er tillåtelse att vara er vän.
Vi har spelat det här spelet tillräckligt länge, Amelia.
Låt det sluta här.
Vi är medvetna om det båda två.
När hans kusin dog visste jag att-
-att Rawdy skulle leva sitt liv på Queens Crawley.
Han hör hemma där.
Men du måste träffa honom.
Varför gör du inte det? Tillåter inte Lady Jane det?
Nej. Jane skulle inte hindra mig.
Men Rawdy har blivit en framstående man.
Jag älskar honom och önskar allt väl, men min plats är inte där.
Säg mig, hur mår major Dobbin?
Jag mötte honom på vägen hit. Han såg väldigt arg ut.
-Vi har blivit ovänner. -På grund av mig?
Ja, på grund av dig men även på grund av andra saker.
Amelia Osborne, du är en jäkla idiot.
Han är din käraste vän.
Det spelar ingen roll vad vad han tycker om mig.
Du borde gå efter honom.
Jag kan inte, Rebecca. Du vet inte vad som ligger bakom.
Det gör jag visst.
Ända sedan han köpte pianot har jag vetat hur det låg till.
-Det var George. -Det var Dobbin.
-Jag såg honom själv. -George älskade mig.
George Osborne älskade bara sig själv.
Tack vare Dobbin övergav han dig inte-
-och om hade hade levt nu hade han lämnat dig.
Sluta! Tyst.
Dobbin hade rätt.
Du sprider ondska överallt och krossar hjärtan i din väg.
Jag var förberedd på det här.
George gav mig det här på hertiginnan av Richmonds bal.
Vad det än är, vill jag inte läsa det.
Min älskade, Becky, bespara mig ett liv i dystert slit och släp-
Flyg iväg med mig. Vi kan dansa. ut i Europa. Din George.
Det är mannen som du har helgonförklarat.
Jag har varit en dåre.
Vi har varit dårar allihop.
Men för dig finns det fortfarande ett botemedel för din dårskap. Gå!
Skynda på. Lägg det därbak.
Vänta!
Min ängel, ha förbarmande med oss.
Ät med Fritz och mig i parken. Vi dör om ni inte gör det.
Imorgon kanske. Fråga mig imorgon igen.
Idag är jag lite trött.
Jag söker Madame de Crawley.
Kan ni tala om var jag kan hitta henne?
Mr Sedley?
Mr Joseph Sedley?
Vad gör ni i Tyskland?
Du store! Har jag hittat er?
Amelia sa att ni var här.
Är det verkligen den vackra mrs Crawley?
Jag är på väg tillbaka till Indien.
Indien.
För tusan, mrs Crawley. Vilken vändning.
Jag hoppas inte att ni blir uttråkad på att resa.
Nej, mr Sedley.
Ni vet att jag älskar att besöka nya platser.
Det är så vackert.